SELETUSKIRI

Vabariigi Valitsuse määruse
“Aadressiandmete süsteem” eelnõu juurde

1.	SISSEJUHATUS 

„Avaliku teabe seaduse” § 439 lõige 1 punkt 3 näeb ette aadressiandmete süsteemi kehtestamise. Aadressiandmete süsteemi kehtestamise määruse eelnõu põhisisuks on määratleda aadressiandmete töötlemise, koha-aadresside määramise ja esitamise ning aadressiteenuste osutamise põhimõtted. Aadressiandmete süsteem võimaldab tagada aadressiobjektide ühese identifitseerimise nii nende asukohas kui ka erinevates andmekogudes ning muuta võrreldavaks erineval ajal ja eri põhimõtetel esitatud aadressid riigi- ja kohalike omavalitsuste andmekogude pidamisel. Selline eesmärk on tulenenud eelkõige vajadusest korrastada aadressiandmed riigi andmekogudes, ühtlustada aadressiandmete kogumine ja kasutamine ning muuta võimalikult efektiivseks andmevahetus erinevate andmekogude ja infosüsteemide vahel, et luua kasutajasõbralik keskkond riigi andmekogude ja infosüsteemide kasutajatele. 

Käesolev määruse eelnõu on suuresti sama mis hetkel kehtiv Vabariigi Valitsuse 28. juuni 2007. a määrus nr 184 „Aadressandmete süsteemi kehtestamine” (edaspidi ka ADS määrus), mis jõustus 2007. aasta 13. juunil. Kehtiv ADS määrus on kehtestatud „Andmekogude seaduse” § 53 lõike 7 alusel. Kuna “Andmekogude seadus” muutub 2008. aasta 1. jaanuaril  kehtetuks, siis tuleb kehtestada uus ADS määrus vastavalt 2008. aasta 1. jaanuaril  kehtima hakkavale „Avaliku teabe seaduse” redaktsioonile.

Kuigi käesoleva määruse eelnõu tekst on suuresti sama, mis kehtivas määruses, siis on selguse ja arusaadavuse huvides siiski esitatud kõikide määruse sätete selgitused ja põhjendused uuesti ka käesolevas seletuskirjas. Seletuskirja osas 3.1 on välja toodud erinevused võrreldes kehtiva ADS määrusega. Ülejäänud seletuskirjas, kus kasutatakse võrdlust eelneva regulatsiooni kohta, on mõeldud kuni 2007. aasta 13. juulini kehtinud aadressandmete määruse regulatsiooni.

Määruse eelnõu ettevalmistamisel osales töögrupp, kuhu kuulusid:
Mall Kivisalu – Maa-ameti katastriteabe osakonna aadressandmete büroo juhataja kt;
Kalle Arula – Riigi Infosüsteemide Arenduskeskuse (edaspidi ka RIA) arendusosakonna juhataja;
Riina Kivi – Riigi Infosüsteemide Arenduskeskuse arendusosakonna valdkonnajuht;
Reet Oorn – Riigi Infosüsteemide Arenduskeskuse arendusosakonna analüütik.

Eelnõu juriidilise ekspertiisi teostas Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi õigusosakonna peaspetsialist Hindrek Allvee.

Töögruppi kuulunud isikute kontaktandmed on kättesaadavad Riigi Infosüsteemide Arenduskeskuse veebilehel www.ria.ee, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi veebilehel www.mkm.ee ja Maa-ameti veebilehel www.maaamet.ee.

2. MÄÄRUSE EESMÄRK

28. juunil 2007. a vastu võetud määruse nr 184 väljatöötamise vajalikkus tulenes seisukohast, et ilma kehtivaid rakendusakte muutmata ei olnud võimalik ellu rakendada keskset aadressiandmete süsteemi. Aadressiandmete valdkonna reguleerimisel esinevad lüngad olid viinud selleni, et igal aadressiandmete määrajal ja töötlejal olid erinevad arusaamad nii aadressiandmetest kui ka valdkonnas kasutusel olevatest mõistetest. Probleemid, mis olid tingitud aadressiandmete keskse süsteemi ning aadressiandmete ühtsete standardite puudumisest, olid päevakorral kõikide aadressiandmetega tegelevate andmekogude töötlejatele ning tarkvara väljatöötajate jaoks nii avalikus kui ka erasektoris. 

Alljärgnevalt on toodud ülevaade 2007. aasta 13. juulini kehtinud aadressandmete määruse puudustest ning olukorra parandamiseks võetud meetmetest.

Üks aadressiandmete töötlejatest (Maa-amet) on alates 2003-ndast aastast teostanud mahukaid töid, et korrastada maakatastris registreeritud katastriüksuste aadresse ja luua eeldusi riikliku aadressiandmete süsteemi loomiseks. Enamus katastriüksuste aadressiandmeid on nüüdseks standardiseeritud (normaliseeritud). Koostöös omavalitsustega on korrastatud asustusüksuste lahkmejooned ning viidud aadressiandmed kooskõlla haldus- ja asustusjaotuse piiridega. Välja on töötatud rida aadressiteenuseid X-teel. Samas on nende tegevuste juures tulnud välja väga palju probleeme, mis riiklikult on senini reguleerimata. 
Üks probleemsemaid asjaolusid oli see, et omavalitsustel kui aadressiandmete määrajatel puudusid ühtsed reeglid ning standardid koha-aadresside määramiseks. Samuti puudus omavalitusustel otsene kohustus vigaselt määratud koha-aadresside parandamiseks. 
Mõeldes ka teiste andmekogude aadressiandmete korrastamise ning standardiseerimise vajadustele, on tähtis, et antud küsimuse lahendamiseks oleks olemas ühtsed reeglid. Aadressiandmete määramisel peaks lähtuma üleriigilistest ühtsetest põhimõtetest nagu näiteks:
a)	koha-aadressi järgi peab olema võimalik objekti looduses üles leida (näiteks Päästeameti kiirreageerimisüksus peab kiirelt jõudma õnnetusjuhtumi toimumiskohta; post peab jõudma adressaadini jne);
b)	aadressiobjekti koha-aadress peab olema määratud õige haldus- ja asustusüksuse järgi, st seal, kus ta ka tegelikult asub;
c)	maaüksuse koha-aadress tiheasustuses peab olema määratud tema lähedal asuva tänava (liikluspinna) järgi;
d)	maaüksusel asuva hoone koha-aadress peab oma põhiosas tulenema otseselt maaüksuse koha-aadressist millele vajadusel lisatakse hoone number ja/või tähtlisand;
e)	haldus- ja asustusjaotuse muutumisel peab automaatselt kõigis andmekogudes ümber adresseerima kõik vastavas haldus- või asustusüksuses asuvad aadressiobjektid (näiteks katastriüksused, hooned jne) säilitades seejuures ajaloolised aadressid;
f)	tänavate nimede muutumisel või uute tänavate rajamisel peab tänavad vastavalt kas ümber adresseerima või määrama koha-aadressid läheduses asuvatele maaüksustele ja hoonetele esmakordselt;
g)	peale aadressmuudatusi peab olema võimalik objekti leida nii uue kui ka vana(de) aadressi(de) alusel;
h)	isikute elukoha- ja asukoha-aadresside sisestamisel andmekogudesse peab olema võimalik kontrollida nende õigsust ning vajadusel teisendada varemsisestatud koha-aadresse uuele või mõnele ajaloolisele kujule. Seosed aadresside vahel peavad tekkima objektipõhiselt.

Kuni 2007. aasta 13. juulini kehtinud aadressandmete süsteemi määruse kohaselt puudus keskne aadressiandmete süsteem ning iga aadressiandmete vastutav töötleja pidi looma oma aadressisüsteemi ja töötama välja aadressiteenused.
Aastal 2005 valmis Riigi Infosüsteemide Arenduskeskuse poolt tellitud „Aadressandmete süsteemi kontseptsioon”, mille väljatöötamise käigus selgitati ning fikseeriti keskse aadressiandmete süsteemi ülesehitus ja toimimise peamised põhimõtted.
Et kontseptsioonis ettenähtud põhimõtteid oleks võimalik ellu viia, peab riigis olema keskne tugisüsteem aadresside määramiseks ja juba määratud aadresside hoidmiseks. Määruse eelnõu kohaselt täidab selle ülesande ADS-i keskne tehnoloogiline lahendus. 
Oluline erinevus kuni 2007. aasta 13. juulini kehtinud lähenemisega võrreldes on see, et nüüdsest asuvad aadressiandmete süsteemi keskses tehnoloogilises lahenduses kõik määratud koha-aadresside originaalid ehk normaliseeritud aadresside peamised koopiad. Kõik koha-aadresside määrajad ja aadressiandmete töötlejad on kohustatud kasutama keskse ADS-i haldussüsteemi andmeid. Taoline lähenemine aitab tagada selle, et kasutatavad klassifikaatorid ning koha-aadressid on kõikide andmekogude jaoks ühised.  Samas on selge, et kõiki aadresse ei saa koheselt normaliseerida ning seega on ette nähtud ka võimalus, et juhul kui normaliseeritud koha-aadress puudub, siis hoitakse ADS-i haldussüsteemis normaliseerimata koha-aadressi.
Kuni 2007. aasta 13. juulini kehtinud korra alusel on iga andmekogu vastutav või volitatud töötleja pidanud tänavate (liikluspindade) klassifitseerimiseks oma klassifikaatoreid. Halvemal juhul ei olegi neid klassifitseeritud, vaid kogu koha-aadress on sisestatud vabatekstina. Sellisel viisil ei ole aga võimalik erinevates andmekogudes olevaid aadresse võrrelda.

Kuni 2007. aasta 13. juulini kehtinud aadressandmete süsteemi kehtestamise määrus oli üldsõnaline ning ei andnud piisavalt täpset regulatsiooni aadressiandmete süsteemi ühtseks üleriigiliseks toimimiseks. Uue määruse eesmärk on saavutada täpsem arusaam aadressiandmeid puudutavatest mõistetest ja kehtestada keskne süsteem aadressiandmete määramiseks, töötlemiseks ja aadressiteenuste osutamiseks. 
Täpsemalt on eelnõu väljatöötamisel silmas peetud järgmisi eesmärke:
a)	määrata keskse aadressiandmete süsteemi (edaspidi ka ADS) koosseis;
b)	kehtestada reeglid erinevate aadressiandmeid töötlevate andmekogude infovahetusele keskse ADS-i haldussüsteemiga;
c)	defineerida aadressiandmetega seonduvad mõisted;
d)	kehtestada aadressikohtade ja koha-aadresside määramiseks üheselt mõistetavad reeglid;
e)	kehtestada aadressiandmete vastutavad töötlejad ja keskse ADS-i haldussüsteemi vastutav töötleja;
f)	kehtestada keskse ADS-i haldussüsteemi teenuste kasutamise kohustus nii aadresside määrajatele kui töötlejatele;
g)	kehtestada tööpõhimõtted ja tehnilised nõuded ADS-i haldussüsteemi kasutamisele;
h)	tagada keskse ADS-i haldussüsteemi käivitamine ning kehtestada tähtajad aadressiandmete töötlejatele ja koha-aadresside määrajatele süsteemiga liitumiseks ja andmete korrastamiseks.

3. EELNÕU SISU JA VÕRDLEV ANALÜÜS

3.1 Käesoleva eelnõu erinevused võrreldes 28. juuni 2007. a määrusega nr 184

Hetkel kehtiv Vabariigi Valitsuse 28. juuni 2007. a määrus nr 184 „Aadressandmete süsteemi kehtestamine” (edaspidi ADS määrus) on kehtestatud „Andmekogude seaduse” § 53 lõike 7 alusel. Kuna „Andmekogude seaduse” muutub 2008. aasta 1. jaanuaril kehtetuks siis tuleb kehtestada uus määrus vastavalt 2008. aasta 1. jaanuaril  kehtima hakkavale „Avaliku teabe seaduse” redaktsioonile. Tulenevalt „Avaliku teabe seaduse”  jõustuvale redaktsioonile on tehtud käesolevas eelnõus ka mõningad keelelised korrektuurid, sest varasema „aadressandmete süsteemi” asemel kehtestatakse nüüd seaduse tasandil „aadressiandmete süsteem” ja kõik liitsõnad kus sõna „aadress” on esimene sõnaosa, kasutatakse omastavas käändes sõnakuju „aadressi” (nagu näiteks aadressiobjekt, aadressikoht, aadressisüsteem jne). Vastav nõuanne on antud eelnõu koostajatele ka Eesti Keele Instituudi poolt.
Võrreldes 28. juuni 2007. a määrusega nr 184 on eelnõus järgmised muudatused:
1)	täpsustatud on aadressiandmete muudatussündmusest teavitamisel nõutavat andmekomplekti (§ 3 lg 10 punktid 7, 8 ja 9);
2)	paragrahv 4 lõikesse 2 on lisatud „külaosa” vastavalt kohanimenõukogu ettepanekule;
3)	paragrahv 5 lõige 4 sõnastati vastavalt Statistikaameti märkusele 5 ja 6 ümber järgmiselt: „(4) Lähiaadress on koha-aadressi osa. Lähiaadress koosneb väikekoha olemasolul selle nimest koos liigisõnaga, aadressiobjekti nimest või liikluspinna nimest, liikluspinna liigisõnast ja erilisandist. Lähiaadress ei või koosneda ainult erilisandist.”;
4)	vastavalt Statistikaameti märkusele 5 ja 6 on lisatud §-i 5 uus lõige 5: „(5) Erilisand on lähiaadressi osa, mis koosneb aadressinumbrist (numberlisand) ning vajadusel sellele lisatavast tähest (tähtlisand). Erilisandis on lubatud numbrite ja tähtede eraldajana kasutada kaldkriipsu ja sidekriipsu.”;
5)	paragrahv 6 lõikes 4 on näidetesse lisatud ka sõna „park”;
6)	paragrahv 6 lõige 6 „Liikluspinna liigisõna kasutamisel maaüksuse nimes ei või vahetult liigisõna järel kasutada numbreid” – on välja jäetud ja selle sisu on kirjutatud kokku varasema lõikega 7 (uues redaktsioonis lõige 6). Varasema ADS määruse kohaselt ei võinud ühelgi juhul kasutada maaüksuse nimes vahetult liigisõna järel numbrit kuid nüüd kehtib see säte üksnes liikluspindasid teenindavate maaüksuste kohta. Uus regulatsioon annab võimaluse kasutada numbreid maaüksuse nimes vahetult väikekoha nime või liikluspinna liigisõna järel juhtudel kui tegu ei ole liikluspinda teenindava maaüksusega;
7)	paragrahv 6 lõike 9 (kehtiva määruse lõige 10) sõnastust on täpsustatud vastavalt kooskõlastusringil esitatud Eesti Linnade Liidu ettepanekule;
8)	paragrahv 7 lõike 4 näites 2 on asendatud sõna „koha-aadressiga” sõnaga „lähiaadressiga”;
9)	parandatud on § 11 lõike 4 sõnastust – nimelt oli sulgudes olev näide vastuolus sätte tekstiga ja tekitas segadust; 
10)	täpsustatud on  § 11 lõiget 8. Sätestatud on, et koha-aadressis kasutatakse numberlisanditena ainult araabia numbreid;
11)	täpsustatud on § 15 lõike 3 punkti 7 sõnastust – „haldaja” asemel on „vastutav töötleja”;
12)	paragrahvis 18 on pikendatud ADS-i haldussüsteemi rakendumise tähtaega ning teiste infosüsteemide liidestamise aega 1. jaanuarini 2009.a. Samuti on pikendatud aadressiandmete vastutavate töötlejate poolt aadressiandmete üleandmise tähtaega 1. jaanuarini 2009.a. Tähtaegade pikendamise vajadus tuleneb ühelt poolt mahukatest aadresside korrastustöödest ning teiselt poolt probleemidest riigi ja kohalike omavalitsuste andmekogude liidestamisel aadressandmete keskse tehnoloogilise lahendusega. 

3.2 Eelnõu ülesehitus
Eelnõu üldsätetega määratakse kindlaks eelnõu reguleerimisala ja eesmärk. Samuti on üldsätetes avatud aadressiandmete süsteemi mõiste, toodud ära koha-aadresside määramise, aadressiandmete töötlemise regulatsiooni ning aadressiteenuste ühtsed põhimõtted. Aadressiandmete keskse tehnoloogilise lahenduse mõistmiseks on eelnõus kirjeldatud ka selle infosüsteemi toimimise põhimõtteid. 
Loetavuse huvides on eristatud omavahel aadressiandmete töötleja ja aadressiandmete vastutav töötleja. Aadressiandmete töötlejad on eelnõu käsitluses laiem mõiste, selle alla kuuluvad kõik andmekogude pidajad kes aadressiandmeid töötlevad, seega ka aadressiandmete vastutavad töötlejad. Aadressiandmete vastutavad töötlejad on ainult need aadressiandmete töötlejad, kes oma andmekogudes töötlevad põhiandmetena aadressiobjektide andmeid.

3.3 Eelnõu sisu ja võrdlev analüüs
Kuni 2007. aasta 13. juulini puudus riiklikult reguleeritud keskne aadressiandmete haldamise süsteem, kuigi aadressiandmed olid ühed enamkasutatavad andmed andmekogudes.
Aadresse määratakse hoonetele kui ka maaüksustele, millekohased aadressiandmed sisestatakse vastavatesse andmekogudesse. Nende andmete töötlemiseks ja kasutamiseks ei olnud aga kehtestatud ühtsest terminoloogiat, ei kasutatud ühtseid klassifikaatoreid ega lähtutud ühtsetest reeglitest. Seega oli aadressiandmete kasutamine ja andmekogude ning infosüsteemide vaheline andmevahetus raskendatud ning andmeid koguti dubleerivalt. Puudus ka keskne kontroll nii aadressi kehtivuse kui ka vastava aadressiobjekti asukoha õigsuse üle. 
Käesoleva määrusega sätestatakse ühtsed aadressiandmeid puudutavad mõisted ning töötlemist kui ka aadressiteenuseid hõlmavad põhimõtted selleks, et aadressiandmed kui ühed väga sageli andmekogudes kajastatavad andmed oleksid avalikud ja kõigile kättesaadavad. Aadressiandmed tehakse kättesaadavaks vastavate X-tee aadressiteenuste kaudu, mis realiseeritakse ADS-i haldussüsteemi  kaudu. 
Aadressiteenuste realiseerimine ja sellega aadressiandmetele ligipääsu võimaldamine tagab aadressiandmete ühtsuse, aadressiobjektide leitavuse ja väldib andmete dubleerivat kogumist. 
Käesoleva määrusega ei reguleerita aadresside looduses tähistamise reegleid, kuid luuakse eeldused, et vähemalt andmekogudes on aadressiandmed korrastatud. Hiljem on võimalik ka looduses aadresside tähistamisel lähtuda juba heas korras olevast andmestikust ning vajadusel reguleerida ka seda tegevust mõne seadusandliku aktiga.

Eelnõu koostamisel on lähtutud „Avaliku teabe seaduse muutmise seadusest“ ja varem kehtinud “Aadressandmete süsteemi kehtestamise määrusest”. Samuti on eelnõu koostamisel arvestatud RIA poolt koostatud dokumendiga „Aadressandmete süsteemi kontseptsioon“.

Eelnõu koosneb 18-st paragrahvist:
Seaduse reguleerimisala on kirjeldatud määruse esimeses paragrahvis. Reguleerimisala on avatud läbi eelnõus reguleeritud valdkondade nimetamise. Tegemist on traditsioonilise meetodiga õigusaktide reguleerimisala määratlemisel. 

Niisiis kehtestatakse aadressiandmete efektiivse reguleerimise ja ühetaolise korralduse huvides aadressiandmete süsteem määrusega, mis reguleerib kõikide koha-aadresside määramist, aadressiandmete töötlemist ning aadressiteenuste osutamist ühtsetel põhimõtetel. Kuna aadressiandmete ühene identifitseerimine tagatakse konkreetseid aadressiobjektide andmeid töötlevates andmekogudes, mis edastavad oma andmekogudes tekkivaid aadressiandmeid keskse ADS-i haldussüsteemi, siis on selleks vaja kehtestada kord, millega vastavuses nimetatud andmekogude vastutavad töötlejad tegutsevad. Kui ühest küljest on tegemist andmete sisestamise või peegeldamisega keskse ADS-i haldussüsteemi, siis teisest küljest toimub ka nende andmete regulaarne kasutamine vastavate aadressiteenuste kaudu. 

Paragrahv 2 sisustab aadressiandmete süsteemi eesmärgi ning avab aadressiandmete süsteemi mõiste läbi selle olemuse ja oluliste komponentide.
Aadressiandmete süsteem on kogum nõudeid ja põhimõtteid, millega luuakse ühtne aadressiandmete kasutamise süsteem. Eesmärgi kirjeldamisel on aluseks võetud “Andmekogude seaduses” esitatud aadressiandmete süsteemi laiendatud definitsioon, mis avab aadressiandmete süsteemi olemuse ning peamised eesmärgid, sätestades, et aadressiandmete süsteemi (edaspidi ADS) eesmärk on tagada aadressiobjektide ühene identifitseerimine nii nende asukohas kui ka erinevates andmekogudes ning muuta võrreldavaks erineval ajal ja eri põhimõtetel esitatud koha-aadressid. Samas lõikes on lisatud, et ADS-i ülesandeks on tagada ka koha-aadresside määramise ja aadressiandmete töötlemise funktsioonide ühetaoline korraldus. 

Aadressiandmete süsteemi mõiste on lähtuvalt selle laienenud sisust sõnastatud uuesti, viidates selle kohale riigi infosüsteemis ning aadressiandmete süsteemi ulatusele selle komponentide lõikes. 
Niisiis koosneb ADS neljast peamisest komponendist, millest ühe komponendina võib nimetada ADS-i keskset tehnoloogilist lahendust (ADS-i haldussüsteem), mis sisaldab kasutajaliidest aadressiandmete menetlemiseks ja liidest aadressiandmete kasutamiseks. Sisuliselt on see aadressiandmete keskne tugisüsteem aadresside määramiseks ja juba määratud aadresside hoidmiseks, kuhu sisestatakse või peegeldatakse juba normaliseeritud aadressid. 
Teiseks aadressiandmete süsteemi komponendiks on aadressiandmeid töötlevad andmekogud. Aadressiandmete töötleja mõiste on toodud §-s 14. Aadressiandmeid töötlevateks andmekogudeks loetakse need andmekogud, kus töödeldakse aadressiandmeid. 

Kolmandaks komponendiks on aadressiteenused, mis võivad olla nii X-tee teenused kui ka veebiteenused – pidades silmas võimalikke tehnoloogilisi arenguid, ei piirata määruses teenuste liike. Aadresside haldamise teenused võimaldavad teha koha-aadressidega mitmeid erinevaid tegevusi – määrata koha-aadresse, lisada ja eemaldada paralleelaadresse, korrigeerida koha-aadresse, mis ei vasta aadressisüsteemi nõuetele või mis on lihtsalt valesti kirjutatud ning teha aadressiobjektide tegevusi nagu aadressiobjektide liitmisi, jagamisi, rajamisi ja tühistamisi. Vastavad teenused on ka aadressikohtade haldamiseks, kuid aadressikohtade nimede haldamiseks on „Kohanimeseadusest” tulenevalt õigus vaid riikliku kohanimeregistri vastutaval töötlejal.
Üheks aadressiteenuseks on aadressiandmete normaliseerimise päring, mille eesmärk on leida etteantud aadressitekstist või selle osadest aadress ning tagastada see kehtestatud klassifikaatorile vastavalt normaliseeritud kujul. Gazetteerteenus on kas koha- või aadressnimistu veebiteenus, mille jaoks on OpenGIS Consortium välja töötanud vastava standardi – see on teenus, mida hakatakse erinevate kasutusõiguste ning otsingukomplektidega pakkuma üle X-tee. X-tee aadressiotsing võimaldab aadressnimistu põhjal leida aadressi järgi vajaliku objekti või objektide loendi ning kuvada loendi või leitud objektid kaardile. Muud aadresssüsteemi aadressiotsingud peaksid kõik baseeruma gazetteerteenusele, olles kasutusel nii GIS rakendustes kui ka tärkrakendustes.

Neljandaks komponendiks on nõuded, mis on kehtestatud aadressikujule, koha-aadressi määramisele, aadressiandmete vastutavatele töötlejatele, ADS-i haldussüsteemi  vastutavale töötlejale, aadressiteenustele ja aadresside töötlemisele. 

Paragrahviga 3 sätestatakse aadressiandmete definitsioon ja sellega seotud mõisted. Üks olulisemaid mõisteid on “aadressiobjekt” – see on maaga seotud objekt (näiteks haldusüksus, tänav, hoone, rajatis, maaüksus, kaitsealune objekt, maardla jne), millele on määratud aadress. Aadressiobjekt ei saa oma asukohta muuta ning tema koha-aadress võib muutuda vaid siis, kui toimuvad aadressisüsteemi ümberkorraldused (näiteks haldus- ja asustusjaotuse muudatused, tänavate ümbernimetamine, aadressiobjekti piiride või kuju muutumine jms).

Kuni 2007. aasta 13. juulini kehtinud käsitluses ei võinud mitmel sama liiki aadressiobjektil olla sama haldusüksuse piires sama aadress, kuid paraku ei ole selline regulatsioon kuigi ratsionaalne, sest tegelikult esineb terve hulk adresseeritavaid objekte, mille aadressi samasus on inimestele olnud senini iseenesest mõistetav. Näiteks on ühel maaüksusel asuvad eriliigilised hooned ja rajatised (elamu, kaev ja kolm kuuri) mõistlik adresseerida sama aadressi alusel ja objektide eristamiseks kasutada muid meetodeid (objekti liik ja kood vms, mis ei ole otseselt aadressi osa). Samuti on laialt levinud praktika, et eraomanikule kuuluvad maatükid (talu) on kõik ühenimelised (identsete aadressiandmetega). Et sisuliselt vahet teha, kas objekt vajab tõesti unikaalset aadressi või mitte, on toodud sisse uued mõisted: “unikaalaadress” ja “unikaalaadressi nõudev objekt”. 

Unikaalaadress on koha-aadress, mille tekstilis-numbriline kuju on unikaalne samaliigiliste aadressiobjektide lõikes. Unikaalaadressi nõudvad aadressiobjektid on haldus- ja asustusüksused, aadressikohad, elamud, eluruume sisaldavad hooned, juriidiliste isikute asukohahooned, postisüsteemis osalevad hooned ja eelnimetatud hoonete adresseeritavad osad, tiheasustuses ja/või detailplaneeringu kohustusega alal asuvad maaüksused, maaüksused mille koha-aadress sisaldab liikluspinna nime või väikekoha nime. 
Oluline on, et unikaalaadressi nõudvate objektide koha-aadressid ei korduks samaliigiliste objektide lõikes ja seejuures pole rõhutatud haldusüksuse tähtsust, sest ka haldus- ja asustusüksused ise on koha-aadressi osad ja seega sisalduvad kõigis koha-aadressides. Näiteks juhul kui ühel maaüksusel asub kaks elamut, siis peavad nende koha-aadressid olema erinevad. Eristamiseks tuleb kasutada täht- või numberlisandeid. Mitmel sama liiki unikaalaadressi nõudval aadressiobjektil ei või olla sama koha-aadress. 
Et tagada aadressiobjektide ühetaoline liigitamine, hakatakse aadressiobjektide liike haldama keskses ADS-i haldussüsteemis  (vt § 12).
Juhul, kui asustus- või haldusjaotuse piire muudetakse, tuleb koha-aadresside määramisel tagada, et kõik unikaalaadressi nõudvad objektid saaksid unikaalsed koha-aadressid.  

Uue mõistena on sisse toodud ka mitteametlikud aadressiandmed. Need on aadressiandmed, mida ei kasutata koha-aadressides ning mis ei osale aadresside normaliseerimises, kuid mida kasutatakse inimeste omavahelises suhtluses objekti asukoha leidmisel. Mitteametlikud aadressiandmed võivad olla seostatud üksikobjektiga (näiteks hoonega) või ka piirkonnaga. Edaspidi võimaldab ADS-i haldussüsteem lisada aadressiobjektidele lisainfona ka ametlikes aadressides mitteosalevaid kirjeldusi, nimesid, paiganimesid, kandinimesid jne. Näiteks ei ole paljudes Eesti linnades kasutuses olevad asumite nimed kantud Eesti haldus- ja asustusüksuste klassifikaatorisse (EHAK) (Lilleküla Tallinnas, Tammelinn Tartus jne). Tegelikkuses kasutatakse nende nimesid inimeste omavahelises suhtluses – seega on ka riigi infosüsteemides otstarbekas võimaldada süsteemi mitteametlike väikekohtade piiride ja tärkinfo sisestamine. Hetkel ei ole mitteametlike aadressiandmete kogumine ja töötlemine peamine eesmärk, mistõttu ei ole see käesolevas eelnõus väga põhjalikku käsitlemist leidnud.

Lõikes 8 on sätestatud ruumiaadressi mõiste: Ruumiaadress on aadressiobjekti arvutuslik (analüütiline) aadress, mis saadakse aadressiobjekti ruumikujude ja haldus- ning asustusüksuste ruumikujude analüüsimisel. Ruumiaadress koosneb haldus- ning asustusüksuste nimedest koos liigisõnadega ning vastavatest ruumilise osakaalu protsentidest 0,01% täpsusega. Näiteks kui katastriüksus asub kahes asustusüksuses, on ruumiaadressiks: Harjumaa, Kernu vald, Pohla küla 34.61%; Harjumaa, Kernu vald, Ruila küla 65.39%. Ruumiaadressi leidmine on oluline, et abistada aadressiandmete vastutavaid töötlejaid ja koha-aadresside määrajaid aadressiandmete korrastamisel. Oluline on ka, et uute koha-aadresside määramisel saab aadressiobjekti ruumiandmete olemasolul kohe kontrollida kas koha-aadress on kooskõlas aadressiobjekti ruumilise asukohaga.
Lõigetes 9 ja 10 on sätestatud aadressiandmete muudatussündmuse mõiste ja sätestatud andmete loetelu, mis tuleb aadressiandmete vastutavatel töötlejatel edastada võimalike muudatussündmuste korral keskse ADS-i haldussüsteemi vastutavale töötlejale. Need sätted on olulised, et tagada ühtsed reeglid erinevate aadressiandmete töötlejate infovahetusele keskse ADS-i haldussüsteemiga.  
Paljude omavalitsuste mureks on, et kui hakata tegema aadressikorrastusi vastavalt eelnõus sätestatule, tekib kindlasti palju probleeme näiteks juriidiliste isikutega, kes ei soovi aadressmuudatusi tuues põhjenduseks majandusliku kahju (näiteks on tellitud suur hulk blankette, millele on aadressid trükitud või on lepingutes aadressiandmed jne). ADS-i haldussüsteemi poolt tehtavad aadressiteisendused on peale ADS-i haldussüsteemi käivitamist riigi poolt hallatavad ametlikud aadressiandmed. ADS-i haldussüsteemi poolt pakutavad aadressiandmed on aluseks õigusaktides, lepingutes, riiklike registrite kannetes ning riigiasutuste ja omavalitsusasutuste poolt väljastatud dokumentides kasutatavate aadresside teisendustele. Samuti on haldusmenetluse toiminguid võimalik ajatada ning piisava etteteatamisaja korral peaks ka vastuseis vähenema.
Kõik aadressiandmed on avalikud, kui seadusega ei sätestata vastavaid piiranguid. Kui seadusega on kehtestatud piirangud teatud aadressiandmetele, siis kontrollitakse koha-aadressi normaliseerimisteenuse abil vaid aadressiobjekti olemasolu, muud andmed aadressiobjekti kohta ei ole avalikud.

Paragrahv 4 määratleb aadressikoha mõiste. Aadressikoht on esiteks liikluspind ehk üldises käsitluses näiteks tänav ja teiseks asustusüksusest väiksem aadressiobjekt ehk üldises käsitluses näiteks suvilaühistu vm ühistu. Laiemalt võib öelda, et aadressikoht on selline asustusüksusest väiksem objekt, mille järgi määratakse teistele objektidele aadresse. 
Aadressikohaks võib olla mistahes liiklemiseks kasutatav rajatis olenemata selle liigist (tee, parkla, plats, kergtee jne) või omandivormist, seejuures ka näiteks suvilaühistu sees asuv ühisomandis olev liikluspind. Sõltumatus omandivormist on vajalik näiteks juhul, kui elamutele ligipääsuks kasutatavad liikluspinnad on elamuid teenindavate maaüksuste vahel ära jagatud ja kuuluvad eraomandisse. Kohalikul omavalitsusel peab olema õigus ka seesugustele erateedele kohanime määramiseks ja aadressikohtadena kasutusele võtmiseks, sest vastasel korral ei ole võimalik teistele aadressiobjektidele korrektseid aadresse määrata. 
Paragrahvis 4 on tuginetud „Teeseaduse” ja „Kohanimeseaduse” sätetele. Kohalikel omavalitustel tuleb oma tegevuses lähtuda sellest, et aadressikoht peab olema riiklikus kohanimeregistris registreeritud ja alles seejärel on võimalik selle aadressikoha alusel aadressiobjektidele koha-aadresse määrata. Näiteks on planeerimistegevuse üks osa ka planeeritaval territooriumil kavandatavate liikluspindadele nimede määramine ja nende registreerimine kohanimeregistris, sest vastasel korral võib olla takistatud maaüksustele ja planeeritud hoonetele aadresside määramine.

Paragrahv 5 sõnastab koha-aadressi mõiste ning paralleelaadressi mõiste, sätestades, et koha-aadress on territooriumi haldusjaotuse hierarhiast ja ametlikest kohanimedest lähtuv aadressiobjekti tekstilis-numbriline kirje või tunnus. Ühele objektile võib määrata mitu koha-aadressi. Ühele objektile määratud koha-aadressid on paralleelaadressid. Paralleelaadressid on võrdsed.  Koha-aadress koosneb haldus- ja asustusüksuste nimedest, haldus- ja asustusüksuste liiginimedest (näiteks maakond, linn, alev, küla) ja lähiaadressist. Asjaolu, et koha-aadressi komponendina käsitletakse küll linnaosasid kuid mitte osavaldasid, tuleneb sellest, et tänases praktikas osavaldasid ei ole EHAK objektidena klassifikaatorisse kantud. Seega ei ole ka ühegi osavalla nime tänaseni aadressiobjektide aadressides kasutatud. Eelnõu kirjutajad ei pea otstarbekaks osavaldade kasutamist aadressikomponendina. 

Igal koha-aadressil on oma aadresspunkt. Paralleelaadresside korral võib aadresspunkti koordinaadid langeda kokku kuid võivad olla ka erinevad. Täpsemalt on aadresspunktide kohta antud kirjeldus dokumendis „Aadressandmete süsteemi kontseptsioon” (RIA Tallinn 2005) (kättesaadav veebis www.ria.ee/public/kindlustavad_systeemid/ADS050708_2_.doc). Hetkel on Maa-ametis koostamisel uus „Aadressiandmete kontseptsioon, mis valmib 10-ndal detsembril 2007.a.

Lähiaadress on koha-aadressi osa. Lähiaadress koosneb väikekoha olemasolul selle nimest koos liigisõnaga, aadressiobjekti nimest või liikluspinna nimest, liikluspinna liigisõnast ja erilisandist. Lähiaadress ei või koosneda ainult erilisandist.
 Erilisandite all peetakse silmas numberlisandeid (aadressinumbreid) või tähtlisandeid. Lähiaadressi osas annavad detailsema regulatsiooni määruse järgnevad sätted (§-d 6-11). Igal aadressiobjektil võivad olla vastavalt liigile lähiaadressis erinevad erilisandid (maatükil on see krundinumber, hoonel on see hoone number jne).
Lähiaadress on koha-aadressi osa. Lähiaadress koosneb väikekoha olemasolul selle nimest koos liigisõnaga, aadressiobjekti nimest või liikluspinna nimest, liikluspinna liigisõnast ja aadressinumbrist koos vajalike lisanditega. 
Üldiselt kehtib tänasel päeval tava, et hajaasustuses määratakse maaüksusele nimi (näiteks Raja, Ülesoo, Kõrve talu jne) – see ongi maaüksuse lähiaadress. Linnas asuva elamu teenindamiseks moodustatud maaüksuse lähiaadress koosneb aga tänava nimest ja aadressnumbrist (näiteks Tamme tn 10). Samas on aga linnade ümbruses tänaseks ehitatud suurel hulgal elamuid mille adresseerimiseks on otstarbekas kasutada samuti liikluspindade nimesid. Seepärast ei pea määruse ettevalmistajad otstarbekaks piirata hajaasustuses liikluspindade järgsete koha-aadresside määramist. 
Aiandusühistutes võib lähiaadressi moodustada vastav väikekoha nimest ja  aadressnumbrist, kuid lisaks väikekoha nimele võib olla määratud ka liikluspinna nimi koos aadressnumbriga. Lähiaadressi määramine on kohustuslik unikaalaadressi nõudvate objektide korral (vt § 3). Hajaasustuses võib lähiaadressi jätta määramata juhul, kui ei ole tegu unikaalaadressi nõudva objektiga. Senise praktika järgi  ei ole lähiaadressi määratud paljudele maaüksustele, millel ei asu hooneid ja nende aadress lõpebki küla tasandil (näiteks Lääne maakond, Lihula vald, Hälvati küla). Ka edaspidi ei ole selliste maaüksuste ümberadresseerimine vajalik. 

Paragrahvis 6 kuni 8 sätestatakse maaüksuste, hoonete ja hooneosade koha-aadresside komponendid. Ühtlasi kehtestatakse nimetatud aadressiobjektide koha-aadresside määramise ning esitamise reeglid. 

Eelkõige on need paragrahvid mõeldud kohalikele omavalitsustele kui maaüksuste, hoonete ja hooneosade koha-aadresside määrajatele. Samas on juhendi alusel võimalik andmekogude pidajatel juba varemregistreeritud aadressiobjektide aadressiandmeid korrastada või nõuda kohalikelt omavalitustelt ebakorrektsete koha-aadresside muutmist.
Üks olulistest regulatsioonidest on näiteks maaüksuse koha-aadressis kasutatav asustusüksuste arv. Nimelt on omavalitsused määranud sageli ühe maaüksuse koha-aadressi mitu asustusüksust. Paraku on selline lähenemine koormav nii aadressisüsteemi ülesehitusest lähtuvalt kui ka kõigile aadressiandmete töötlejatele. Praktikas ei ole tegelikult oluline, mitmes asustusüksuses maaüksus ruumiliselt satub. Piisab, kui koha-aadressis määratakse see asustusüksus, millises neist asub maaüksusest kõige suurem osa või millises neist asuvad maaüksusel asuvad hooned (või teised aadressiobjektid), mis on kokkuvõttes piisav selleks, et maaüksus ruumiliselt üles leida. Seega on sätestatud, kui maaüksus asub mitmes asustusüksuses (näiteks külas), siis tuleb selle aadressiobjekti koha-aadressis määrata nendest ainult üks. 
Varem mitmesse asustusüksusesse määratud maaüksused tuleb rakendussätete kohaselt ümber adresseerida (§ 18 lg 4). Samuti tuleb arvestada sellega, et iga maaüksust peab koha-aadresside määramisel vaatlema eraldi aadressiobjektina, kuna ühte kinnistusse kuuluvad maaüksused (talu lahustükid) võivad asuda erinevates asustusüksustes, mis tingib koha-aadresside määramise erinevate asustusüksuste järgi. 
Veel sätestatakse, et maaüksuse ega hoone koha-aadressis ei kajastata korterinumbreid. Korterinumbrite määramine maaüksuse või hoone koha-aadressidesse tekitab tarbetut segadust.
Selgelt on määratletud põhimõte, et hoone koha-aadress peab koosnema tema teenindamiseks moodustatud maaüksuse koha-aadressist, millele võib mitme unikaalaadressi nõudva hoone korral lisada täht- või numberlisandeid. Samuti kehtestatakse reegel, et kui hoonele on enne maaüksuse moodustamist määratud koha-aadress, siis tuleb maaüksuse koha-aadressi määramisel lähtuda hoone koha-aadressist.
Korterinumbrite osas on kehtestatud ka nõue, et määruse jõustumisest alates määratavad  korterite ja teiste hooneosade komponentide eristajana ei või kasutada tähtlisandeid ega nimesid. Kui korterite või teiste hoone osade eristamiseks on vajalik kasutada erilisandeid, siis selleks on edaspidi numberlisandid. Vajadusel võib kasutada ka kaldkriipse. Näiteks: korter lähiaadressiga Kruusa tn 55-34 jagatakse kaheks siis tekkivate korterite lähiaadressid oleksid Kruusa tn 55-34/1 ja Kruusa tn 55-34/2.

Paragrahv 9 käsitleb koha-aadressi määramist ja esitamist. Kohanime määrajad on „Kohanimeseaduses” nimetatud. Üldjuhul on koha-aadressi määraja ja kohanime määraja sama, sest kohanimi on koha-aadressi osa. Valdav enamus koha-aadresside aadressiandmed tekivad ja neid muudetakse kohalikes omavalitsustes toimuvate menetluste tulemusel. 
Vastavalt lõikes 2 sätestatule tagab koha-aadressi määraja, et koha-aadressid saaksid määratud ja muudetud vastavalt §-des 5-11 kehtestatud nõuetele. Seega seisab koha-aadressi määraja hea aadressiandmete järjepidevuse, maaüksuse koha-aadressi ja sellel asuva ehitise koha-aadressi kooskõla ning unikaalaadressi nõudvate hoonete ja maaüksuste koha-aadresside unikaalsuse eest. Ühtlasi on ta kohustatud parandama ka ADS-i haldussüsteemi poolt tuvastatud vigaselt määratud aadressid.
Koha-aadressi ja koha-aadressis sisalduvaid kohanimesid võib esitada nii täis- kui ka lühikujul. Kohanime täiskuju on koha-aadressis kasutatava kohanime ametlik kuju, mis ei sisalda lühendeid. Teise võimalusena on lubatud koha-aadressis sisalduvaid kohanimesid esitada ka lühikujul (sisaldab lühendeid), mis peavad olema esitatud vastavalt käesolevas määruses sätestatud korrale. Muude kohanimede kasutamisel koha-aadressis on lubatud kasutada üksnes ametlikku nimekuju vastavalt „Kohanimeseaduse” §-le 14, mis sätestab, et riigiasutuse või kohaliku omavalitsuse asutuse või organi dokumendis, riigi või kohaliku omavalitsuse andmekogudesse kantud elukoha- või asukohaandmetes, teabelevis, avalikul sildil, viidal ja kuulutuses ning geograafilisel kaardil peab kasutama registrisse kantud ametlikku kohanime. Sama paragrahvi teine lõige ütleb, et teatme- ja õppekirjanduses kasutatakse eeskätt ametlikku ja eestikeelset kohanime, millele võib lisada kohanime mitteametliku või võõrkeelse nimekuju. Kui aga nimeobjektile on määratud põhi- ja rööpnimi, tuleb riigiasutuse või kohaliku omavalitsuse asutuse või organi dokumendi rekvisiitides, geograafilisel kaardil, avalikul sildil ja viidal kasutada mõlemat nime registris esitatud järjekorras. 

Eesti haldus- ja asustusüksuste nimede kasutamisel koha-aadressis on lubatud kasutada vaid Eesti haldus- ja asustusüksuste klassifikaatoris (EHAK) esinevat nimekuju, mille lühendamine ei ole lubatud. Kõigile Eesti haldus- ja asustusüksuste objektidele kirjutatakse juurde liik (näiteks Mõisaküla linn, Kukulinna küla, Tsirguliina alevik, Kesklinna linnaosa), kusjuures rööpnimede kasutamisel tuleb lähtuda ”Kohanimeseaduse” § 14 lg 3 sätestatust, mis näeb ette kohustuse kasutada rööpnimede puhul mõlemat nime registris esitatud järjekorras (näiteks Dirhami / Derhamni küla). 

Paragrahvis 10 on kehtestatud paralleelaadresside määramise ja esitlemise reeglid. Uue sümbolina Eesti praktikas on kasutusse võetud topeltkaldkriips. Aadressisüsteemi seisukohalt on oluline, et kõik koha-aadressides kasutatavad sümbolid oleksid selge tähendusega. Üksik kaldkriips on juba kasutuses ühel maaüksusel asuvate hoonete tähistamisel ja mõnel juhul ka hoone osade tähistajana siis edaspidi hakkabki topeltkaldkriips eraldama ühele aadressiobjektile määratud paralleelaadresse.

Paragrahvis 11 kehtestab regulatsiooni isikunimede, numbrite, eraldajate ja lühendite kasutamise kohta koha-aadressides. Üldiselt on arvestatud aadressiandmete esitlemise senist praktikat. Üks erisus võib olla tähtlisanditena kasutatavate tähtede määratlemine: Koha-aadressis kasutatava numbri tähtlisandiks on eesti-ladina tähestiku väiketäht (näiteks Tamme tn 28a), mis järgneb numbrile tühikuta. Koha-aadressis ei kasutata tähtlisanditena järgmisi tähti: i, l, o, š, ž, w, õ, ä, ö, ü. Lisaks diakriitikutega tähtedele on loetelus ka “i”, ”l” ja “o” sest need sarnanevad numbritele 1 ja 0 ja võivad seetõttu segadust põhjustada. Sätestatud on, et koha-aadressis kasutatakse numberlisanditena ainult araabia numbreid.

Paragrahvis 12 ja 13 määratakse ADS-i keskse tehnoloogilise lahenduse koosseis, vastutav töötleja ning tema peamised funktsioonid. 
Keskse ADS-i haldussüsteemi vastutav töötleja tagab infosüsteemi korrektse toimimise. Kuni 2007. aasta 13. juulini kehtinud käsitluses ei olnud keskset ADS-i haldussüsteemi ette nähtud ning iga aadressiandmete vastutav töötleja pidi looma oma aadressisüsteemi ning töötama välja aadressiteenused. 
Eraldi keskne ADS-i haldussüsteem hakkab üleriigiliselt haldama kõiki aadressiandmeid ning pakkuma enamikku aadressiteenuseid keskselt. Aadressiteenus ise võib seejuures olla välja töötatud mõne aadressiandmete töötleja poolt, kuid teenused pakutakse välja keskselt ja andmed peavad olema keskse ADS-i haldussüsteemi andmetega sünkroniseeritud. Oluline on kõikide teenuste puhul silmas pidada, et ametlikult kehtivad aadressiandmed asuvad keskses ADS-i haldussüsteemis. Sisuliselt tähendab see seda, et aadresside määramisel ning edaspidisel kasutamisel loetakse kõikide teiste infosüsteemide poolt ametlikuks keskses ADS-i haldussüsteemis olevat aadressinfot ning teistest andmekogudest aadressiandmeid enam üle kontrollima ei pea. Sama kehtib ka vastupidi – kui aadressiandmete töötleja ei ole aadressiandmeid ja enda poolt pakutavaid aadressiteenuseid kesksesse ADS-i haldussüsteemi edastanud, siis ei ole need ametlikud aadressiandmed ega aadressiteenused. Seejuures ei tohiks olla probleemiks kohalike omavalituste poolt keskse ADS-i haldussüsteemi kasutamise nõue, sest näiteks aadresside määramiseks hoonetele või tulevaste ehitiste ehituslubadele on neil võimalus kasutada „Riiklikku ehitisregistrist” (EHR), mis tuleb samuti liidestada ADS-i haldussüsteemiga. Sellega tagatakse kohalike omavalituste liidestamine ADS-i infosüsteemiga EHRi kaudu. Kuid kindlasti on kohalikel omavalitsustel võimalik kõiki oma töös kasutatavaid infosüsteeme liidestada keskse ADS-i haldussüsteemiga.
ADS-i keskne tehnoloogiline lahendus on ADS-i haldussüsteem, mis sisaldab: 
1)	kõikide aadressiobjektide kohta järgmisi andmeid - kohanimesid, koha-aadresse, liike, aadresspunktide koordinaate, aadressiandmete kehtivuse algus- ja lõppaegu, aadressiandmete õigusliku aluse infot, aadressiobjektide oleku infot,  koha-aadressi oleku infot, ruumiaadresse, ruumikujusid ja ruumikujudega seotud metaandmeid, algset ehk peamist koopiat normaliseeritud koha-aadressidest ning mitteametlikke aadressiandmeid; 
2)	kõikide EHAK objektide ja aadressikohtade kohta järgmisi andmeid - kohanimesid, liike, ruumikujusid, aadresspunktide koordinaate ja ruumikujudega seotud metaandmeid.
Uue väljendina esineb eeltoodud sättes: „algset ehk peamist koopiat normaliseeritud koha-aadressidest”. Sisuliselt on tegemist analoogse mõistega mis on kasutuses „Avaliku teabe seaduse” järgmises redaktsioonis nime all „Põhiandmed” („Avaliku teabe seaduse” 01.01.2008.a. kehtima hakkavas redaktsiooni § 436 lg 1: Põhiandmed on riigi infosüsteemi kuuluvasse andmekogusse kogutavad andmekogu unikaalsed andmed, mis tekivad andmekogu haldaja avalike ülesannete täitmise käigus.). ADS-i haldussüsteem ei ole andmekogu vaid andmekogude pidamist kindlustav süsteem. Lisaks ei ole infotehnoloogias võimalik eristada koopiat originaalist seetõttu pidasid eelnõu koostajad õigemaks kasutada eeltoodud väljendit. 
Keskse ADS-i haldussüsteemi vastutav töötleja avab kodanikele „Kodanikuportaalis” vastavad aadressiteenused ning registreerib need „riigi infosüsteemi halduse infosüsteemis  (endine andmekogude riiklik register). 

Paragrahvi 13 lõikes 3 toodud piirang on vajalik ADS-i haldussüsteemi kaitseks pahatahtlike ja ka tehnilistest probleemidest tulenevate rünnete eest. Kui satub ohtu ADS-i haldussüsteemi toimimine, on vajalik kiirelt reageerida ning vastav probleemi tekitaja blokeerida. Loomulikult ei saa ligipääsu sulgemine olla lõplik lahendus. Peale ligipääsu sulgemist asutakse vastava andmeandja või tarbijaga läbi rääkima ning leitakse probleemidele lahendused.

Paragrahvis 14 defineeritakse aadressiandmete töötleja.  Aadressiandmete töötleja käesoleva määruse tähenduses on andmekogu vastutav või volitatud töötleja, kelle andmekogus toimub aadressiandmete kogumine, salvestamine, korrastamine, säilitamine, muutmine, nende kohta päringute teostamine, nendest väljavõtete tegemine, aadressiandmete kasutamine, üleandmine, ühendamine, sulgemine, kustutamine või hävitamine või mitu eeltoodud toimingut, sõltumata toimingute teostamise viisist või kasutatavatest vahenditest.
Seega kuuluvad aadressiandmete töötlejate hulka nii aadressiandmete vastutavad töötlejad kui ka kõik need andmekogude pidajad kelle poolt peetavates andmekogudes kasutatakse aadressiandmeid mis iganes viisil (nagu näiteks äriregister, elektrooniline kinnistusraamat, politsei menetluse infosüsteem jt) või siis avatakse oma aadressiteenuseid (nagu näiteks rahvastikuregister elukoha aadressi kohta, äriregister juriidilise isiku aadressi kohta jne).

Paragrahv 15 sätestab aadressiandmete vastutava töötleja mõiste. Lõikes 2 kehtestatakse aadressiandmete vastutavate töötlejate kohustused ning lõikes 3 nimetatakse aadressiandmete vastutavad töötlejad. Nimetatud vastutavate töötlejate poolt kogutavad aadressiandmed on alusandmed ADS-i haldussüsteemi kogutavatele andmetele.
Aadressiandmete vastutav töötleja peab tagama aadressiandmete järjepidevuse (st. aadresside muutumisel on võimalik näha ka varasemaid aadresse ehk aadressi ajalugu), kättesaadavuse ja seostatuse (so. aadressiandmete seostamine aadressiobjekti aadressiandmete põhjal) teiste avalikes huvides aadressiandmeid töötlevate andmekogude ja infosüsteemidega. Andmete seostamise eelduseks teiste andmekogudega ja infosüsteemidega on andmekogu liidestamine infosüsteemide andmevahetuskihi X-teega ja keskse ADS-i haldussüsteemiga, kus realiseeritakse vastavad aadressiteenused. Vastavalt vajadusele saab X-tee teenusena realiseerida ka andmekogu pidamisega seotud aadressitoiminguid nagu andmete sisestamist andmekogusse, andmete muutmist jne.

Paragrahv 16 käsitleb aadressiteenuseid, mis käesoleva määruse mõistes on mistahes aadressiandmetega seotud toimingud. Nendeks toiminguteks võivad olla aadressiobjekti kindlakstegemine, kindlas administratiivpiirkonnas aadressiobjektide leidmine, aadresside sisestamine ja muutmine andmekogudes vastavalt vastutava töötleja poolt kehtestatud reeglitele jms.

Aadressiteenuse realiseerib üldjuhul keskse ADS-i haldussüsteemi vastutav töötleja või aadressiandmete töötleja X-tee teenusena. Oluline on seejuures, et ametlikud aadressiandmed on üksnes need, mis asuvad keskses ADS-i haldussüsteemis. Kui tekib vajadus luua mitut andmekogu seostav teenus, siis realiseeritakse see X-tee keskuse poolt vastava X-tee komplekspäringuna. Komplekspäring võimaldab sooritada mitu üheaegset paralleelset või järjestikust otsingut mitmest erinevast andmekogust korraga (näiteks võimaldab komplekspäring leida kõikidest andmekogudest ühe aadressiga seotud objektid).

Koha-aadressi kuju normaliseerimiseks töötab keskse ADS-i haldussüsteemi vastutav töötleja välja vastava normaliseerimisteenuse. Koha-aadressi normaliseerija on tarkvaraline abivahend koha-aadressi kontrolliks, mis lihtsustab koha-aadresside omavahelist seostamist, võimaldades korrigeerida õigekirjavead, normeerida lühendid ning kontrollida, kas sisestatud koha-aadress eksisteerib ja kas ta vastab koha-aadressi esitamise reeglitele. Vastavate normaliseerimise tehniliste reeglite aluseks on kohanimede registri vastutava töötleja poolt väljatöötatavad koha-aadresside õigekirja ja lühendamise reeglid, mille puhul arvestatakse ja tehakse koostööd kõikide teiste aadressiandmete vastutavate töötlejatega. Hetkel on normaliseerimisteenus juurutatud maainfosüsteemi X-tee teenusena, kuid see vajab täiustamist ja üleviimist kesksesse ADS-i haldussüsteemi.

Paragrahvis 17 sätestatakse aadressiteenuste kasutamine.
Aadressiteenuste kasutamiseks peab kasutaja infosüsteem või andmekogu olema liidestatud X-teega, kodanike puhul peab kodanik olema „Kodanikuportaali” kaudu identifitseeritud. Kasutajate asutuste infosüsteemid kasutavad aadressiteenuseid vastavalt oma volitustele X-tee kaudu, kodanikud „Kodanikuportaalis” avatud vastava aadressiteenuse kaudu. 
Keskse ADS-i haldussüsteemi poolt pakutavate aadressiteenuste kasutamine on tulenevalt „Avaliku teabe seadusest” kohustuslik kõigile riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutuste andmekogudele.

Paragrahviga 18. Vastavalt „Avaliku teabe seaduse” § 439  lõikele 3 on andmekogude kindlustavate süsteemide kasutamine kohustuslik kõigile riigi ja kohaliku omavalitsuse andmekogudele. Paragrahviga 18 kehtestatakse tähtajad riigi ja kohalike omavalitsuste poolt peetavate andmekogude aadressiandmete määruse nõuetega kooskõlla viimiseks ning vajalikud tegevused ADS-i haldussüsteemi käivitumiseks. ADS-i haldussüsteemi kasutamine on kohustuslik alates 1. jaanuarist 2009. 
Kuigi ADS-i haldussüsteem käivitatakse 2009. aasta 1. jaanuaril, siis tuleb määruse jõustumisest alates järgida §-des 5-11 sätestatud koha-aadressi määramise ja esitamise nõudeid.

Aadressiandmete vastutavate töötlejate poolt andmete korrastamiseks on kehtestatud veelgi pikemad tähtajad kui ADS-i haldussüsteemi käivitamiseks, sest andmete korrastamise töö on aeganõudev ning eeldab head koostööd omavalitsustega. Paljudel juhtudel ei ole võimalik aadressiandmete vastutaval töötlejal andmeid korrastada, vaid kohalik omavalitsus peab ebakorrektsed aadressid tühistama ning määrama aadressiobjektidele uued koha-aadressid. Uute koha-aadresside määramine on haldustoiming ning eeldab ka aadressiobjekti omaniku nõusolekut. Sellest kaalutlusest lähtuvalt on sisustatud käesoleva määruse § 18 lõiked 4 ja 5, mida kohaldatakse andmete korrastamiseks ning normaliseerimiseks. Võimalike objektiivsete takistuste korral mahuka korrastustöö tegemisel on võimalik koha-aadresside määrajatel taotleda andmete korrastamiseks lisaaega, kuid see eeldab, et ADS-i vastutavale töötlejale esitatakse ajagraafik andmete korrastamise kohta. Sellise regulatsiooni eelis lihtsalt lõpptähtaja määramise ees on see, et tekib täiendav kontrollimise võimalus tähtajast kinnihoidmise osas. 

4. EELNÕU TERMINOLOOGIA

Eelnõus kasutatavad mõisted on samased eelnõu aluseks olnud, „Avaliku teabe seaduses“, „Kohanimeseaduses“, „Maakatastriseaduses“, Teeseaduses” ja nende alamaktides kasutatavate mõistetega.

Võrreldes kuni 2007. aasta 13. juulini kehtinud aadressandmete süsteemi määrusega on uue mõistena sisse toodud „mitteametlikud aadressiandmed”. Need on aadressiandmed, mida ei kasutata koha-aadressides ning mis ei osale aadresside normaliseerimises, kuid mida kasutatakse inimeste omavahelises suhtluses objekti asukoha leidmisel. Mitteametlikud aadressiandmed võivad olla seostatud üksikobjektiga (näiteks hoonega) või ka piirkonnaga (näiteks linnaosa, mida ei ole Eesti haldus- ja asustusüksuste klassifikaatorisse kantud). Need andmed võivad osutuda vajalikuks ka operatiivüksuste ülesannete lahendamisel. Näiteks on rahvasuus kasutusel hoone hüüdnimi “Plasku” ja kui seal läheduses toimub operatiivreageerimist nõudev sündmus, on võimalik ka sellele reageerida ilma, et oleks teada hoone ametlik aadress. 

Avatud on aadressiandmete süsteemi mõiste ulatust, defineerides selle viitega kohale riigi infosüsteemis aadressiandmete süsteemi komponentide kaudu. Nimetatud definitsiooni kohaselt on aadressiandmete süsteem andmekogude pidamist kindlustav süsteem, mis koosneb kesksest tehnoloogilisest lahendusest (edaspidi ADS-i haldussüsteem) koos selle juurde kuuluvate liidestega aadressiandmete töötlemiseks, aadressiandmeid töötlevatest andmekogudest, aadressiteenustest ning aadressikujule, koha-aadressi määramisele, aadressiandmete vastutavatele töötlejatele, ADS-i haldussüsteemi  vastutavale töötlejale, aadressiteenustele ja aadresside töötlemisele esitatavatest nõuetest. 
Kuna tegemist on võrdlemisi uue kontseptsiooniga valdkonnas, mis on pidevas muutumises ning arengus, tundub mõiste avamine ülaltoodud viisil kõige mõistlikum selle selguse ning hõlmatuse seisukohast lähtuvalt. 

Eelnõus sätestatakse aadressiandmete definitsioon ja sellega seotud mõisted, mille hulgast on muutunud aadressiobjekti mõiste ulatus, lubades võrreldes varasema käsitlusega olukorda, kus mitmel sama liiki aadressiobjektil võib olla sama haldusüksuse piires sama aadress. Selline muudatus tehti põhjusel, et reaalselt võib esineda terve hulk adresseeritavaid objekte, mille aadresside samasus on inimestele olnud senini iseenesest mõistetav. Viidates juba ülal toodud tekstile, mis leidis kajastamist määruse eelnõu paragrahvi 3 selgitustes, võib näiteks ühel maaüksusel asuvad eriliigilised hooned (elamu, kaev ja kolm kuuri) adresseerida sama aadressi alusel ja objektide eristamiseks kasutada muid meetodeid (objekti kood vms, mis ei ole otseselt aadressi osa). Samuti on laialt levinud praktika, et eraomanikule kuuluvad maatükid (talu) on kõik ühenimelised (identsete aadressiandmetega). Et sisuliselt vahet teha, kas objekt vajab tõesti unikaalset aadressi või mitte, kasutab määrus mõisteid: “unikaalaadress” ja “unikaalaadressi nõudev objekt”.

Eelnõus on täpsustatud ka lähiaadressi mõistet, mille kohaselt uues sõnastuses ja tähenduses koosneb lähiaadress hajaasustuses aadressiobjekti nimest või kohanimest, tiheasustusega alal ja/või detailplaneeringu kohustusega alal aadressikoha nimest, aadressikoha liigisõnast ja aadressinumbritest koos vajalike lisanditega ja/või aadressiobjekti nimest.

5. EELNÕU VASTAVUS EUROOPA LIIDU ÕIGUSELE

Käesolevas eelnõus on arvestatud nõudeid, mis tulenevad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivist 2007/2/EÜ, millega rajatakse ühenduse ruumiandmete infrastruktuur (INSPIRE).
Nimetatud direktiivis nõutakse, et liikmesriigid kehtestaksid teenuste võrgustiku, mille abil oleks ühtse Internetiportaali kaudu tagatud juurdepääs ruumiandmetele eesmärgiga neid otsida ja vaadata, muutes kõnealused ruumiandmed üldsusele kättesaadavaks. Ühtlasi on liikmesriigid kohustatud muutma oma ruumiandmekogumid ja -teenused koostalitlusvõimelisteks (s.t tehniliselt vastavateks) kooskõlas komiteemenetluse teel vastuvõetud rakenduseeskirjadega ning andma välja katalooge oma ametiasutuste valduses olevate andmete kohta, mis sisaldavad nn metaandmeid, millega antakse andmete kohta teatavat liiki teavet. Lisaks oodatakse, et liikmesriigid kõrvaldaksid takistused ruumiandmete jagamisel ametiasutuste vahel.

6. MÄÄRUSE MÕJUD

Määruse võimaldab oluliselt korrastada ja ühtlustada riigi ja kohaliku omavalitsuse andmekogude toimimist. Ühtne aadressiandmete süsteem välistab dubleerivate ja erikujuliste aadressiandmete kasutamist, mis omakorda muudab efektiivsemaks andmevahetuse andmekogude ja infosüsteemide vahel. Käesoleva regulatsiooni eesmärgiks on ka andmete autentsuse tagamine andmetöötluses (kvaliteedi põhimõte), mis tagatakse andmekogu unikaalsete andmete eristamisega, mida teistes andmekogudes ei koguta ja mis tekivad andmekogu haldaja avalike ülesannete täitmise käigus. Need on andmed, mis registreeritakse alati selles andmekogus, kus nad tekivad. Teised andmekogud kasutavad üksnes andmete tekkekohas registreeritud andmeid. Samal põhimõttel on sätestatud ka põhiandmete käsitlus „Avaliku teabe seaduse” 2008. aasta 1. jaanuaril kehtima hakkavas redaktsioonis.
Ristkasutuse kaudu kättesaadavad andmed tekitavad olukorra, kus isikud ei pea riigi või kohaliku omavalitsuse tasandiga suhtlemisel enam andmeid esitama, mis on juba esitatud, millega kaob vajadus korduvalt samade andmete esitamise ja erinevatesse andmekogudesse sisestamise järele.

7. MÄÄRUSE RAKENDAMISEKS VAJALIKUD TEGEVUSED JA KULUTUSED

Määruse rakendamise eelduseks on aadressiandmeid töötlevate andmekogude liidestamine andmevahetuskihiga X-tee. Kuna X-tee haldamisega ja arendamisega seotud kulutused kaetakse Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi eelarvest, siis täiendavaid kulutusi selles osas ette näha ei ole. Samast eelarvest kaetakse ka asutuste ja andmekogude liidestamine X-teega (välja arvatud X-teega liidestamiseks vajalik riistavara).
ADS teema kulud sisalduvad Keskkonnaministeeriumi arengukavas aastateks 2008-2011 meede 4.3 Maainfosüsteemi edasiarendamine ja geoinformaatika alase tegevuse koordineerimine tegevuse 4.3.1 maakatastri pidamine, kinnisomandi kitsenduste registreerimine ja aadressandmete haldamine  kuludes ja eraldi neid välja toodud pole, kuna tegemist ei ole eraldi tegevusega vaid ühe osana tegevusest 4.3.1. ADS teema tegevuse kirjeldus on Keskkonnaministeeriumi arengukavas eelnimetatud meetme ja tegevuse all ära toodud.

Maa-ametis on keskse aadressandmete süsteemi tehnoloogilise lahenduse väljaarendamise ja juurutamise teema peale planeeritud kulutused aastateks 2008-2011 järgmised:
Eelarve 2008: 2 400 000;
Eelarve 2009: 2 000 000;
Eelarve 2010: 1 000 000;
Eelarve 2011: 1 000 000.
Nimetatud eelarve piires on planeeritud töödeks ja toiminguteks keskse aadressiandmete süsteemi puuduvate komponentide loomine ja süsteemi juurutamine koostöös teiste andmehaldajatega. Tulemuseks peab olema riigi infosüsteemi kindlustava süsteemi (aadressiandmete süsteem) toimimine. Lisaks Keskkonnaministeeriumi arengukavale on ADS teema kohta andmed edastatud ka Infoühiskonna 2007/2008 aasta rakendusplaani koostamiseks Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumile. Seal on teema kuludeks 2007/2008 toodud kokku 3,6 miljonit krooni. Seega keskse ADS-i haldussüsteemi arendus ning koha-aadresside määramise tehnilise lahenduse esmane finantseerimine on kavandatud.

Lisakulutusi on ette näha seoses erinevate andmekogude aadressiandmete korrastamisega ning ADS-i haldussüsteemiga liidestamise sisuliste tegevuste osas. Kavas on välja töötada terviklik ADS-i rakendumise kava. See tähendab, et kõikide suuremate riiklike andmekogude osas tuleb teostada analüüs ning vajalikud ümberkorraldused keskse ADS-i haldussüsteemi andmete kasutamiseks. Nimelt on iga aadressiandmete vastutav töötleja korrastanud ja struktureerinud aadressid oma reeglite kohaselt. Vajalik on teostada iga andmekogu osas analüüs, kus selgitatakse vajalikud tööd kekse ADS-i haldussüsteemi kasutuselevõtuks ning aadressiandmete ümberstruktureerimiseks. Enne seda ei saa ka teada, kui suured on kulutused, kui ei ole tehtud vastavat analüüsi (praegu on andmekvaliteedi kohta hinnangu saamiseks vajalik eelanalüüs teostatud Rahvastikuregistri, Äriregistri ja Ehitisregistri aadressiandmestiku baasil) ning selgitatud millises seisus erinevate registrite arendusprojektid hetkel on. 
Nii nagu on andmekvaliteet registriti erinev, on erinev ka nende infosüsteemide tehniline võimekus ja valmisolek muutuste haldamiseks. Ühtlasi on registriti erinevad ka vajadused integratsioonile ja muudatustele aadressiandmete töötlemise tööprotsessides. 
Keskse ADS-i haldussüsteemi rakendumise majanduslikke mõjusid hinnates tuleb silmas pidada ka seda, et osad seni riigi poolt teostatavad tegevused vähenevad niipea, kui andmekogu liidestetakse ADS-i haldussüsteemiga ja seega on ette näha ka seniste tegevuste ja seega ka kulutuste vähenemist. Kui kuni 2007. aasta 13. juulini toimus aadressiandmete sisestamine igas andmekogus ja  koha-aadresside määrajate poolt eraldi ning selle käigus ei tekkinud riigis ühtset andmestikku, siis nüüd kaob vajadus iga andmekogu töötleja lisatöö järele, mille käigus sisuliselt samu andmeid iga andmekogu lõikes üha uuesti sisestati. Näiteks võeti kuni 2007. aasta 13. juulini kehtinud ADS määruse regulatsiooni puhul paljudel juhtudel aadressiandmeid vastu üksnes isikute ütluste põhjal, sest polnud võimalik kontrollida andmete õigust. Käesoleva määruse süsteemi rakendamisel ei pruugi olla enam vajadust aadressiandmeid küsidagi, sest need saab kesksest süsteemist või saab sealt kontrollida ütlustepõhiselt esitatud andmete õigsust. Iga konkreetse registri integreerimise juures on vaja otsustada, millised on vajalikud tööd infosüsteemi parendamisel kasutamaks optimaalselt tekkivat aadress-andmete infrastruktuuri.
Tekkivad aadressiandmete töötlejate lisakulutused kaetakse juba riigieelarves kavandatud vahendite arvelt või optimeerimise teel senise riigi eelarvestrateegia raames riigieelarvete koostamisel. Samas juhivad eelnõu koostajad tähelepanu sellele, et lisaks on vahendeid võimalik taotleda infoühiskonna tõukefondidest kuni aastani 2013. Lisaks eelöeldule sätestab ka kuni 2007. aasta 13. juulini kehtinud Vabariigi Valitsuse määrus nr 309 „Aadressandmete süsteemi kehtestamine”, et kõik aadressiandmeid käitlevad avalikes huvides peetavad andmekogud ja infosüsteemid peavad kasutama aadressiandmete vastutavate töötlejate poolt registreeritud aadressiandmeid. Seega ei tohiks eenõuga kaasnevad kulutused tulla ühelegi andmekogu pidajale ootamatusena. Eeldatavasti peavad kõik aadressiandmete vastutavad töötlejad olema varem kehtinud regulatsiooni alusel tänaseks välja arendanud oma eraldi seisvaid aadressiandmete süsteemid. Aadressiandmete üldine haldamine iseenesest ei muutu, juurde tekkib riiklik tugisüsteem mille abil on võimalus neid andmeid kontrollida.

Lisaks on veel terve hulk aadressiandmete sisulisi probleeme. Näiteks on teada, et rahvastikuregistris on elanike aadressidena kasutuses suur hulk selliseid aadresse mida ADS-i haldussüsteemi tõenäoliselt ei teki, sest vastavaid koha-aadressiga aadressiobjekte ei ole tegelikult olemas. Kuigi protsentuaalselt jääb selline vastuolu 5% piiresse, siis koguseliselt on siiski tegemist tuhandete aadressidega. Sel juhul peavad kohalikud omavalitsused teostama vajalikud aadressikorrastused ning elanike elukohaandmed viima vastavusse aadressiobjektide koha-aadressidega. Selline korrastustöö teostamiseks on vaja, et ADS-i haldussüsteem juba toimiks ja oleksid tehtud esmased aadressiobjektide aadresside korrastused. Sama probleem on ka äriregistriga ja ilmselt ühtlasi ka muudes registrites kasutusel olevate aadressidega. 

Pikemas perspektiivis toob määruse rakendamine aga kaasa riigi haldussuutlikkuse tõusu ning märkimisväärse kulude kokkuhoiu, kuna andmevahetus andmekogude ja infosüsteemide vahel muutub efektiivsemaks, mis omakorda võimaldab kogutavate andmete ning ressursside optimeerimist. 

8. MÄÄRUSE KOOSKÕLASTAMINE

Eelnõu  on kooskõlastatud teiste ministeeriumide ning omavalitsuste liitudega e-õiguses. Seletuskirjale on lisatud märkuste arvestamise kohta tabel.

9. MÄÄRUSE JÕUSTUMINE

Määrus jõustub 2008. aasta 1. jaanuaril.

Juhan Parts
Majandus- ja kommunikatsiooniminister				Marika Priske
		  						            Kantsler

Lisa
eelnõu seletuskirja
juurde

Eelnõu kohta esitatud märkused ja ettepanekud

Kooskõlastamiseks või arvamuste ja ettepanekute saamiseks esitatud
	Esitatud märkus või ettepanek	Arvestamise või arvestamata jätmise põhjendus	
Justiitsministeerium	Palume siiski seletuskirjas § 13 lõike 3 osas täiendavalt selgitada, miks on peetud vajalikuks lahendada olukorda just nii ning kas leidub ka muid võimalusi kohustamaks andmete esitajat täitma õigusaktiga pandud ülesandeid. Mõistame, et juurdepääsu sulgemine on ilmselt kiireim võimalus tagamaks süsteemi tõrgeteta töötamine, ent Vabariigi Valitsuse 28.09.1999 määruse nr 279 „Õigustloovate aktide eelnõude normitehnika eeskiri“ § 31 lg 1 punkti 3 alusel tuleb seletuskirjas selgitada, miks on eelnõu objektiks olevaid suhteid vaja reguleerida eelnõus esitatud kujul. See tähendab, et iga sätte kohta tuleb anda sisuline selgitus selle eesmärgi ja vajaduse osas, seda hoolimata ka sellest, et tegemist on kehtivas määruses sätestatud regulatsiooniga.   	Arvestatud. Seletuskirja täpsustatud.	
Eesti Linnade Liit	Kuigi Vabariigi Valitsuse 28. juuni 2007. a määrus nr 184 „Aadressandmete süsteemi kehtestamine“ on kehtinud juba pool aastat, ei ole kohaliku omavalitsusi teavitatud (saadetud juhiseid, korraldatud teabepäevi jms.), kuidas toimida juba olemasolevate aadressandmete vastavusse viimisega. 
	Juhiste koostamine toimub koostöös omavalitustega,  hetkel ei ole neid veel tõepoolest välja saadetud. Esimeses järgus on Maa-amet asunud korrastama kohanimede andmestikku. Kuna kohanimede osas on olukord halvem valdades, siis on asutud koostööle eelkõige valdadega. Vastavad tabelid ning kirjad on Maa-ameti poolt välja saadetud Harjumaa omavalitsustele ning lähiajal saadetakse vastavad kirjad välja ka kõigile teistele valdadele üle Eesti.
	
	Näiteks sätestab määruse § 11 terve rida nõudeid, mida peab koha-aadress määramisel arvestama. Aadresside korrastamisel tuleb lähtuda samuti nendest nõuetest. Samas enamuse nende nõuete täitmiseks ei ole mõistlik hakata muutma varem välja antud haldusakte, millega aadressid määratud. 
	Otstarbekas on omavalitsuste poolt välja anda vastavad üldaktid, mis võimaldavad registrite pidajatel vastavad muudatused teha kooskõlas § 15 lõike 2 punktiga 3. Et seesuguseid muudatusi teha, koostab ADS-i haldussüsteemi vastutav töötleja vastavad tabelid, mille alusel on võimalik andmekorrastustöid teostada piisavalt optimaalselt. Vastavad tegevused teostatakse etapiviisiliselt. Esimeses etapis on vajalik korrastada peamised klassifikaatorid – väikekohtade nimed ning liikluspindade nimed, seejärel saab asuda üksikaadresside parandamisele.
	
	Näiteks aadresskoha nimes liikluspinna liigisõna (tn) lisamine, tühikute tegemine, kaldkriipsude tegemine, väikese algustähe asendamine suure algustähega, koha-aadressis suure tähe asendamine väiketähega jne. Kes, kuidas ja millal peaks neid andmeid korrastama?
	ADS-i haldussüsteemi vastutav töötleja koostab vastavad tabelid igale omavalitusele pärast seda, kui kohanimede korrastusetapp on lõppenud. Osade omavalitustega on loomulikult võimalik ka asuda varem taolisi korrastustöid teostama (eelkõige peame silmas linnasid).
	
	Näiteks detailplaneeringute nimetustes on senini kasutatud paralleelaadressi kujul nagu see on maakatastris ja kinnistusregistris (reeglina nt Mooni tn 2/Lille tn 3). Määruse kohaselt peaks selle kuju olema Mooni tn 2 // Lille tn 3. Registrites on see vanal ühe kaldkriipsuga tühikuteta kujul kuni vastavate muudatuste tegemiseni registris. Millal registritesse korrektuurid tehakse ei ole teada. Planeeringud kehtestatakse õigusakti lisadena ja õigusaktides kasutatud aadressi kuju jääb planeeringu nimetuses kehtima ka pärast registrimuudatusi (haldusaktides kasutatud aadresse ei hakata muutma) ning õigusaktide registrisse jäävad aadressid kujul, mis ei vasta enam kehtestatud määrusele.
Planeerimine on tulevikku suunatud tegevus ning nende õigusaktide täitmine võib toimuda alles lähiaastatel, kuidas peaks kohalik omavalitsus toimima, kuivõrd tegemist ei ole mitte sisulise muudatusega, vaid vormilisega (kirjapildi muudatusega), kasutama aadressi määruses nõutud või registrites senini esitatud kujul? Segadust tekitav on olukord nii üht kui ka teist viisi kasutades.
	Kui registris on aadress vanal kujul olemas ning teostatakse aadressmuudatus vastavalt ADS määrusele, siis peab iga registripidaja vastutama selle eest, et ajaloolised andmed säilivad ning tekivad ka seosed kehtivate ja ajalooliste aadresside vahel (ADS määrus § 15 lg 2 punkt 1). Samuti peab tagama ADS-i haldussüsteemi vastutav töötleja ADS-i käivitamise hetkest ajalooliste aadresside seoste kättesaadavuse. Seega on tagatud aadresside teisendamise võimalused. Piisavalt suure hulga klientide olemasolul on põhjendatud ka vastavate teenuste väljatöötamine ADS-i haldussüsteemi vastutava töötleja poolt.
	
	Seletuskirjas on viidatud ka teistele probleemidele. Näiteks on teada, et rahvastikuregistris on elanike aadressidena kasutuses suur hulk selliseid aadresse, mida ADS-i haldussüsteemi tõenäoliselt ei teki, sest vastavaid koha-aadressiga aadressiobjekte ei ole tegelikult olemas. Kuigi protsentuaalselt jääb selline vastuolu 5% piiresse, siis koguseliselt on siiski tegemist tuhandete aadressidega. Sel juhul peavad kohalikud omavalitsused teostama vajalikud aadressikorrastused ning elanike elukohaandmed viima vastavusse aadressiobjektide koha-aadressidega. Selline korrastustöö teostamiseks on vaja, et ADS-i haldussüsteem juba toimiks ja oleksid tehtud esmased aadressiobjektide aadresside korrastused.
	Jah, nõustume esitatud seisukohaga. 
	
	Eelnõu kohaselt loetakse ADS-i haldussüsteemi käivitamise hetkeks 1. jaanuar 2009. a. Kas see tähendab, et kohalikud omavalitsused teostavad vajalikud aadressikorrastused pärast 1. jaanuari 2009. a ?
	Ei, seda see ei tähenda. Aadresskorrastuste töödega on juba algust tehtud ning vastav töö on otstarbekas jaotada etappideks. Maa-amet teostab vajalikke analüüsitöid ning edastab vastavad kirjalikud ettepanekud omavalitsustele.
Teavitustööd omavalitsustele tehakse maakondade kaupa vastavatel infopäevadel, mida on korraldanud maavalitsuste maaosakonnad ja omavalitsuste liidud. Tänaseks on ADS teemalisi infopäevasid korraldatud Viljandi, Valga, Rapla, Saare, Ida-Viru, Lääne-Viru, Põlva, Võru ning Harju maakonna omavalitsustele. Lähiajal on plaanis infopäevad Pärnu ja Järva maakonna omavalitsustele.
Maa-amet tegeleb ka juhendmaterjalide koostamisega. Igal infopäeval saab lisaks Maa-ameti poolt tehtavale teavitustööle teada ka omavalitsuste poolsetest ootustest ning vajadustest, seega on otstarbekas koostada vastavasisulised juhendmaterjalid pärast infopäevade läbiviimist. 
Kuna enne ADS määruse jõustumist ei olnud Maa-ametil õiguslikku alust teostada ADS-i haldussüsteemi arendustöid ega koostada ka mingeid dokumente ADS-i rakendumise kohta, siis asuti neid töid teostama alates ADS-i määruse jõustumist. Muuhulgas on tellitud Maa-ameti poolt ka uus aadressandmete süsteemi kontseptsioon ning see valmib 10.-ndaks detsembriks 2007. Kontseptsiooni üheks eesmärgiks on koostada ka süsteemi rakendumise kava. Kui vastav kava on olemas, saab Maa-amet asuda laiaulatuslikumale koostööle omavalituste ning riigiasutustega kava realiseerimiseks.
	
	2.1. Eelnõu § 6 lg 9 sõnastust tuleks muuta: “(9) Kui maaüksusel asub ainult üks paarismaja, 
ridaelamu, kärgelamu, vaipelamu, ridagaraaži boks või muu hoone osa, kui hoonet on ehitustehniliselt võimalik osadeks jagada, võib krundinumbrile lisada ka vastava hooneosa või hooneosa boksinumbri...”
Selgitus:  Eelnõus on loetelu ainult boksidega hoonetest, kuid pole käsitletud muid mitmel krundil paiknevaid hooneid, mida on ehitustehniliselt võimalik eraldi hooneosadeks jagada. Hoone võib paikneda mitmel maaüksusel juhul ,kui seda on võimalik ehitustehniliselt hooneosadeks jagada nii, et piir kulgeb mööda hoone siseseina.
	Arvestatud, määrust täpsustatud.	
	2.2. Eelnõu § 7 lg 4 tekstis olev näide 2 – kas ei peaks olema sõna “koha-aadressiga” asemel “lähiaadressiga”?
	Arvestatud, määrust täpsustatud.	
	Samuti küsimus, millele peaks eelnõus või seletuskirjas vastus olema:  kas koha-aadressidel, mis on samas ka paralleelaadressid, peavad aadressipunkti x ja y koordinaadid olema identsed?
	Arvestatud, seletuskirja täpsustatud.	
	Kokkuvõtteks: Kuigi eelnõu seletuskirjas on rõhutatud, et andmete korrastamise eelduseks on aadressiandmete vastutavate töötlejate hea koostöö omavalitsustega, siis käesoleval ajal see koostöö puudub. Kohalikud omavalitsused ei tea, missuguseid andmeid saavad vastutavad töötlejad ise korrastada ja missuguste andmete korrastamine on kohaliku omavalitsuse kohustus.
	Ei saa väitega nõustuda. Mitmed omavalitsused on vastavatel infopäevadel teavet saanud, teistele on infopäevad tulemas. Koostööd tehakse, kuid kindlasti saab seda paremaks muuta ning omavalitsusi aktiivsemalt koostöösse kaasata.
	
	Hädavajalik oleks koostada täiendavad juhendmaterjalid ja korraldada teabepäevi. Ilma selleta on oht, et kohtadel tekib erinevatest tõlgendustest arusaamatusi ja eksitusi. 
	Teabepäevi on toimunud ja kindlasti korraldatakse neid veel, infomaterjalid on koostamisel.	
Rahandusministeerium	Palume täpsustada eelnõu § 15 lg 3 p-i 7, mis sätestab, et aadressiandmete vastutavaks töötlejaks on aadressiandmete süsteemi haldaja, eelnõust ega seletuskirjast ei selgu aga kes on aadressiandmete süsteemi haldaja.	Arvestatud, määrust täpsustatud. 	
Statistikaamet	1. § 4 lg 1 punkt 2 teine lause. Kommentaar: Tekitab segadust, et väikekohas asuv tee võib olla kasutuses aadressikohana. Ettepanek: Sätestada üheselt, et väikekohas asuv tee on aadressikohana kasutusel.	Mittearvestatud.
Väikekohtades kasutatakse väljakujunenud tava kohaselt kahte erinevat adresseerimise süsteemi. Osades väikekohtades numereeritakse hajusal põhimõttel – see tähendab, et kõrvuti asuvad krundid saavad järjestikused numbrid 1, 2, 3 jne (näiteks Lääne-Viru maakond, Vihula vald, Võsu alevik, Võilille AÜ 15 kõrval asub kohe Võilille AÜ 16 jne) 
Teistes väikekohtades aga on lisaks väikekoha nimele kasutuses ka liikluspinna nimi (näiteks Jõgeva maakond, Kasepää vald, Kükita küla, Pääsukese AÜ, Pärna tn 42) ning sel juhul nummerdatakse tänav põhimõttel: ühel pool teed on paaritud ning teisel pool teed paarisarvulised numbrid.
Kui nüüd tuua sisse uus nõue, et kõik väikekohtades asuvad teed peavad olema kasutuses aadressikohana, siis oleks vaja kõikides väikekohtades kehtestada teedele kohanimed ning tuleks maaüksused ja hooned ümber adresseerida ka seal, kus senini liikluspinna nimesid ei kasutatud. Seega tooks selline nõue kaasa väga palju ümberadresseerimise tööd, mida eelnõu koostajad ei pea otstarbekaks. Oluline on siiski, et objekt oleks leitav. Analoogset nõuet ei kehti ka linnalistes asulates, seega on ka sellest aspektist vaadeldes ülekohtune kehtestada liikluspindade kehtestamise kohustus kõigile väikekohtades asuvatele teedele.	
	2. § 4 lg 2 viimane lause. Kommentaar: Tekitab segadust, et väikekoha kohanimes võib liiginimi puududa. Ettepanek: Sätestada üheselt, et väikekoha kohanimes tuleb liiginimi märkida.	Mittearvestatud.
Eelmisel korral kui ADS määruse eelnõud kooskõlastati, siis sai vastupidine muudatus sisse viidud. Vastuväite väikekohtade liigisõnade nõudele esitas kohanimenõukogu. Eelnõu koostajad nõustusid kohanimenõukogu  ettepanekuga ja säte sai ümber sõnastatud.	
	3. § 5 lg 4 teine lause. Ettepanek: Täpsustada, mis on „vajalikud lisandid”.	Arvestatud. 
Lisame mõiste „erilisand” § 5 lõikesse 5: Erilisand on lähiaadressi osa, mis koosneb aadressinumbrist (edaspidi numberlisand) ning vajadusel sellele lisatavast tähest (edaspidi tähtlisand). Erilisandis on lubatud numbrite ja tähtede eraldajana kasutada kaldkriipsu ja sidekriipsu.	
	4. § 7 lg 6. Ettepanek: Täpsustada, mis on „erilisandid”.	Arvestatud. 
Lisame mõiste erilisand § 5 lõikesse 5.	
	5. § 18. Kommentaar. ADSi rakendumise tähtajad on liiga pikad, mis ei arvesta 2011. a rahva ja eluruumide loenduse (REL) toimumise ajaga, mistõttu Statistikaamet ei saa kasutada RELi korraldamisel korrastatud ja standardiseeritud aadressiandmeid. Ettepanek: Lühendada süsteemi rakendamise tähtaegu 01.06.2008.	Mittearvestatud.
Rakendumise tähtaja pikendamisel on lähtutud reaalsest vajadusest, sest varem kehtinud tähtaja täitmine aadressiandmete vastutavate töötlejate, kohalike omavalitsuste ja teiste osapoolte poolt ei ole täidetav. Tehniline valmisolek ei võimalda kiiremat liidestamist. Samuti on aadressiandmete korrastamise töömahud väga suured. Selleks, et loenduse läbiviimise seisukohalt vajalikuks ajaks eelkõige elamute aadressiandmed korrastatud saaksid, on vajalik algatada eraldiseisev riiklik projekt. Tavatöö raames ei ole võimalik kohalikel omavalitsustel vajalikku korrastustööd piisavalt kiiresti teostada, kuna selleks ei jätku ressursse. Kui riik on huvitatud, et aadressid saaksid varem korda, peab riik tagama ka vajalikud vahendid ning algatama riiklikult juhitava ning finantseeritava projekti RELi teostamiseks vajalike aadressiandmete korrastamiseks.	
Kohanimenõukogu	Ettepanek: § 4 (1) 2) väikekoha mõistet seletavasse loetellu "näiteks paik, kant, piirkond, aiandusühistu, suvilaühistu, garaažiühistu jne" lisada sõna "külaosa". Paik võiks ju seda mõistet katta küll (kant on üldse halb termin, sest selle all mõistetakse tavaliselt asustusüksusest suuremat maa-ala), aga parem oleks siiski välja kirjutades teada anda, et ka külaosal võib nimi olla ja selle võib kohalikku aadressisüsteemi luues ametlikuks muuta. Kui mõni vald ei taha ajaloolisi külasid taastada, siis võib ju inimese tegeliku elukoha kohanime, sageli vaid paarist talust koosneva väikeküla või jagunenud algtalu nime muuta ametliku aadressi osaks väikekoha nimena. Parem ongi, kui sel juhul liigisõna "külaosa" aadressis välja ei kirjutata, mida § 4 (2) nüüd ka lubab. Oluline on suunata määrust lugeva ametniku mõtted selgele kategooriale, mis on olemas peaaegu igal pool Eesti asustuses, erinevalt aiandus- ja suvilaühistutest, mida igas vallas polegi.
	Arvestatud.